- Jubel, det här är Mag. - Det här är Griff. Fortsätt, Mag.
Nordost av Spring och femte. Foajén är öppen men intaget.
- Uppfattat. Några utövare? - Negativt. Bara slaktare och dumskallar.
- Men det är tjockt. Kom in lugnt. - Gör det. Släng tekniken.
Släng tekniken.
Säsong 1 Episod 13 - Epitaph One -
SSG - SweSUB Group©taureane www. SweSUB. nu
Hur långt till det nya hålet?
- Var är Laura? - Hon blev söndersliten?
- De tog nästan en tugga av Iris. - Jag tog ner henne. Hon är död.
Vad är det med ditt ansikte? Gråter du?
- Fokusera. Vi måste under jord. - Vi måste ut ur staden.
Vi klarar inte en halv kilometer.
- Vi måste till öknen. Ingen inpräntning. - Om inte Kina lägger en ny filtersignal.
Vi beslutade att gå djupt under jord.
- Hur är övergången? - Det går. Jag behöver en pistol.
Vi drar strån. Min är kortast. - Säg Trudy: Jag älskade henne.
Zons pistol. Mag, du går först. Lynn är mor.
- Går det bra? - Då går vi.
Jag är galen och ingen av er kommer att skonas.
Zon, nu är nu.
- Ungen är en sak, men dumskallen... - Ungen vill inte lämna hans sida.
Vi går inte nära de där missfostren. Vi går bara med "verkliga".
- Ska du tala om att vi skjuter pappan? - Visst. Hej, ungen, gissa vad...?
Hon får vänja sig vid oss några dagar, och sedan spolar vi den gamle mannen.
Fint!
Det luktar som hemma.
Killar, kolla in det här.
Vem sa: "Ju djupare, desto bättre?"
Slaktarna kommer. Om de känner lukten av oss kommer de ner.
Dölj våra spår med utlösarna. Då vet vi om de kommer.
Gud, det var långt. Det här måste vara en servicetunnel.
- Det är något annat. - Vi är nog inte i en kloak.
- Några idéer? - Det ser ut som ett spa.
Åtta våningar under jord?
Det har luft. Luft för vem?
- Någon form av ström är på. - Den här platsen är tom.
Vi får kolla det. Vi delar oss. Lynn och jag letar efter en generator.
Och ingen signal kan ta sig ner här.
Inget avloppssystem. Vi har gått in i paradiset.
Håll ögonen öppna och vapnen redo.
Det byggdes inte för att ta in objudna.
Han älskar ljudet av sin egen röst.
Det är därför vi är här. För att behålla våra egna röster.
Utan signal här nere, hur ska någon kunna ta dem?
Vad är det här? Någon typ av lekrum?
Det måste ha varit ett daghem. Där barnen lekte så alla kunde se dem.
Mycket teknik för ett lekrum.
- Såg du vem som inpräntade Laura? - Kunde ha gått nära en bergsprängare.
- Sa hon något? - Hon läste upp sin sista vilja.
Hon gick och var vit. Jag satte ner henne och drog. Var inte så kvinnlig.
- Jag önskar bara... - Att du kunde ha sagt adjö?
Önskar att det hade varit du.
De fick generatorn att fungera.
Zon.
Här borta.
Vi hittade några brytare. Det var lättare än jag trodde.
- Vad fan är det här? - Det verkar bekant.
Farfar använde en för att se på Dodger.
Hon har rätt. Var det på nyheterna?
- Inte det här stället. - Vi skulle ha gått till öknen.
- Teknik! - Det finns ingen signal här nere.
Inga galler. Kanske en extremgrupp?
Jag såg avklippt fiberoptik vid ström- skåpet. Jag tror stället är nedstängt.
Jag väntar här borta.
Det här är för inpräntning.
Nej, det här är annorlunda.
Du kan styra allt. Enkelt gränssnitt, minnesbanker.
Vilken typ av minnen?
Det finns ett sätt att ta reda på det.
- Är du galen? - Vi hörde rykten om ett botemedel?
Kanske den här kan ge oss något.
Vi laddar några minnen i mr Miller. Och ställer några frågor.
- De blir inte svåra att upptäcka. - Protest. Vansinnigt dum idé.
- Aldrig någon mer teknik, eller hur? - Stället är här av en anledning.
Och tomt av en anledning.
- Jag är med. - Jag också.
Jag är där nere.
Det finns så många bits och hela profiler. Men det här.
- En fil öppnas med en lista av minnen. - Vad ska du ge honom?
Ingen profil. Jag ska bara ge honom ett enda minne.
Och vi går därifrån.
Somnade jag?
Ja.
Mr Miller, kommer du ihåg något?
Ja. Jag pratade med någon.
- En man. - Vem?
- Jag är inte säker. - Kommer du ihåg vad han sa?
Det hela verkar ganska klart för mig. Vad jag än vill ha, eller hur?
- Det kan inte vara möjligt. - Skulle du vara här annars?
Anta att jag bara vill att någon låtsas att den är kär i mig.
Då har du ingen framgång. Om du anlitar en aktiv, då kommer han...
Hon... Hon.
Då kommer hon att se dig och helt, romantiskt-
-kemiskt, totalt och oväntat bli kär i dig.
Du är en man som kan få allt han vill.
Det handlar inte bara om vad du vill.
Det handlar om vad du behöver.
En aktiv dömer inte, låtsas inte.
Det här kommer att vara den renaste, genuinaste mötet i ditt och hennes liv.
Det är en rikedom som jag garanterar att du aldrig kommer...
...att glömma.
En bordell. Menar du att teknologin som sparkade skiten ur mänskligheten-
-ursprungligen utformades för att skapa mer trovärdiga fnask?
- Aktiva - de användes för olika saker. - Ja, för miljonärer.
Pengar - är den viktigaste ingrediensen i galenskap.
- Iris, vännen, behöver du kissa? - Nej.
Jag vet var badrummen är. Kom igen. Du vill inte missa Millers komedistund.
- Du, tjejen, om du hittar någon mat... - Ta med dig 45:an.
- Vad är nästa steg? - Vi får hoppa framåt lite...
- Är minnen lagrade i ordning? - Ja, men på ett ovanligt sätt.
Är det som du tänkt dig, mr Brink?
Det är faktiskt märkligare.
Som kan vara ett första intryck.
Det här är uppenbarligen programmeringscentret.
Det är fantastiskt. Jag älskar det du inte har gjort med stället.
Jag kommer att behöva ett par kuddar och ett kylskåp...
Ska vi beställa en affisch med en katt? Kanske hängande från ett träd.
- Det är inte ett studentrum. - Mr Dominic är vår säkerhetschef.
Jag ser till att huset flyter på, utan instabila element.
Så ger du mig kylskåpet eller ska jag prata med någon högre upp?
Du kanske vill se inpräntningsprocessen.
Du bygger det där, det kommer ut här.
Vi har över hundratusen hjärnmodeller.
Varje scanner Rossum gör skickar en 3D-karta till vår stordator.
- Om tre år kommer vi att ha en miljon. - Härligt.
- Jag behöver också en trampolin. - Minst 10 aktiva skickas ut per dag.
- En inpräntning tar minst två timmar. - Två timmar? Vad?
- Memorerar de sin personlighet? - Två timmar är rekordet för alla hus.
Kan du slå det?
Krossa det, ja.
Först av allt, de analoga kablarna måste bort.
Ni laddar upp personligheterna kronologiskt, eller hur? En flaskhals.
- För att bevara integriteten i minnet. - Nej, nej, nej. Det måste du inte.
De kan uppleva det ändamålsenligt. Det präglade minnet kan sortera ut det.
- Dumpa allt på en gång? - Komma från alla håll.
- In och ut. Fem minuter, max. - Vad händer om hjärnan blir gelé?
Med undantag av din, så är den mänskliga hjärnan ett kraftfullt redskap.
Att underskatta den är oftast det sista misstag varje kultur gör.
Städer brinner för att någon förlorade kontrollen över dem.
Ursäkta, men varifrån kom den clownen? Avslog ldi Amin jobbet?
- Mr Dominic är mina ögon och öron. - Kan jag vara din näsa och hals?
Mitt samtycke behövs inte för uppsägning av instabila anställda.
Mr Dominic? Ge den här mannen ett kylskåp.
Vad är en bordell?
Jag ska förklara när du är äldre.
Såg jag fånig ut? Ja, du också.
Varmvatten.
Inte en chans.
Okej, toaletten är runt hörnet.
Du gör din grej. Jag tar en snabbdusch.
- Jag vill inte gå ensam. - Jag har inte duschat i år.
Oroa dig inte. Jag är här. Okej?
- Okej. - Okej.
Hej, Echo. Låter en behandling trevligt?
- Det gör det. - Bra. Luta dig bakåt, tack.
Den här tjejen kommer direkt ur containern-
-från en liten stad som heter Dolinsk.
Inga kunskaper. Ingen engelska.
Med vad infiltrerar man flocken bäst, en varg i fårakläder eller ett får?
Jag har inte tagit mig an ryska maffian, så jag vet inte.
När de börjar lita på henne, kan vi ge henne färdigheterna.
Tack, det där kändes bra.
- Får jag komma tillbaka igen? - Jag vet inte vad du säger.
Vi ses snart.
Hur mår du?
Inte direkt som ny. Du måste öka takten.
- Jag kan nog inte hålla ut länge till. - Håll ut.
Kan den ryska flickan göra det?
Den lilla ryska flickan med den stora amerikanska drömmen är intakt.
För mig blir huvudvärken värre.
Hallå!
Nu, gå, gå, gå.
- Jag fattar det inte. Lynn! - Hon dog i alla fall som sig själv.
Vi får huka oss ner i lekrummet. Sätta ut utlösare. Det är god sikt där uppe.
Så hela världen kan se oss? En monter för våra potentiella lik.
- Svaret finns där uppe. - Den läskiga tekniken är där uppe.
Det finns inga svar, bara historia.
Det här verkar vara platsen där tekniken har sitt ursprung.
- Det kanske går att stoppa den. - Det är nog dags att märka flickan.
- Instämmer. - Bra. Oroa dig inte, vännen.
Alla måste växa upp någon gång.
Jag är inte redo för det här. Vart ska du ta vägen?
Jag får ta det på resande fot. Någonstans de inte kan lokalisera mig.
- Var är det? - Jag skulle inte säga om jag visste.
Du skulle vara i fara som Echo.
Det är en underdrift att säga att de har olika sätt att få dig att prata.
Jag kanske bara håller mig i rörelse. Jag klarar mig.
Du kan inte uppsöka vård om du behöver. Här - några extra bandage.
- Jag läker fint, Claire. - Du behöver de här för infektion.
Claire.
Jag klarar mig.
- Jag önskar vi hade mer tid. - Jag vet.
Jag kommer och hämtar dig. Förstår du?
Jag kommer och hämtar dig.
Vi kallar det ett födelsemärke.
Så vi kan se om någon verkligen är den de säger. Om du...
...Iris Miller.
Om du börjar agera konstigt, kan vi be om ditt namn och vet att du är okej.
Det har spridits bland "verkliga", så om vi träffar någon kan vi kontrollera det.
Och...det här gör dig till en av oss.
Jag vill vara som Zon.
- Varför i hela friden då? - För han är rolig och elak.
Du behöver inte tatuera min pappa.
Han vet inte längre vem han är.
- Hur är det med henne? - Det minst smärtsamma hon gått igenom.
- Vi behöver riktig mat. - Jag funderar på det.
- Det här stället har rinnande vatten. - Ström, värme och ingen signal.
Om vi förstärker och gör oss av med den som är här, så kan vi slå oss ner här.
- Griff? - Jag tror att den har hittat oss.
Jag hittade er vän.
- Rör dig och du dör. - Jag kommer att skjuta dig.
Vem är du?
- Mitt namn är Whiskey. - Vad är ditt efternamn?
- Jag vet inte. - Hon är dumskallen som slog ner Lynn.
- Var är du född? - Jag vet inte.
Vi blåser tillbaka slynan till Bush-tiden.
- Dödade du vår vän? - Jag hittade henne. Hon sov.
- Du skulle inte ens veta... - Vänta. Hur kom du hit ner?
- Jag har alltid varit här. - Tagga ner lite, Zon.
- Sedan när har vi gjort det? - Letar ni efter fristaden?
- Vad vet du om fristaden? - Det är en myt.
Hon är tom.
Vårt medvetande kan ändras. Du dör som du föddes.
Hjärtat i samklang med tankarna.
Hon är tom.
Jag vet vägen till fristaden.
Gör du?
- Jag kan visa er vägen. - Det måste finnas en hemlig tunnel.
- Hur många "verkliga" finns det där? - Här.
- Här? Den här? - Mag, ta den där tunga saken.
Den här är vägen till fristaden.
- Du måste skämta. - Vänta!
Stolen? Berättar minnena hur man tar sig dit?
Så vi är på rätt väg. Jag sa ju att det fanns svar.
Hon dödade förmodligen Lynn. Vi borde inte lyda hennes råd.
I stället för att hitta mat, vill ni hänga med dumskallar.
Jag tror vi är nära. En tjej, Echo.
- Hon verkade kunna motstå inpräntning. - Jag vet var man kan hitta mat.
- Var? - Pekar du på stolen, dödar jag dig.
I köket.
Ursäkta för att ni behövde komma ner. Jag är allergisk mot skaldjur-
-så det här är ett rent nöje. - Topher, jag letar efter mr Ambrose.
Du känner inte igen mig. Naturligtvis inte. Jag känner inte igen mig.
Mr Ambrose. Vad händer?
- Jag har kommit hit... - Levererad på en hårddisk.
Jag är här för att informera er om att det här-
-är en tjänst vi erbjuder nu. Uppgraderingar.
Vi på Rossum ger nu utvalda kunder fullständiga anatomiska uppgraderingar.
- Du ger bort våra aktiva. - Nej, vi debiterar en niosiffrig summa.
- Det är fel. Ni kan inte göra det här. - Vi kan göra vad vi vill.
- Hur blir det med lagarna? - Vi skriver dem nu.
Allt är lagligt om ett år. Alla viktiga är antingen en kund eller en av våra.
- Jag pratade om mänsklighetens lagar. - Evolutionens lagar, Adele.
Tänk vad man kan uppnå om man inte är rädd och lever för evigt.
- Det här är inte vad vi ville göra. - Inte vad du ville göra, Adelle.
Du kan inte få den kroppen, mr Ambrose. Den tillhör en annan själ.
Jag kommer inte att sälja de här människorna för något pris.
Lyssna noga.
Det är dags att välja, Adelle. - Mr Brink.
Om ni vill leva vidare-
-den eviga historian-
-eller bli en snabbt ruttnande kropp som berikar jorden.
Ni båda har förtjänat en plats på arken. Mr Brink, har praktiskt taget byggt den.
Du kan ta den här kroppen om du vill. Just nu är jag i tio andra-
-och har samtalet i tio andra hus.
Om du återkräver den här kroppen, så vet vi att du har gjort ett val.
Ett slutgiltigt val.
Så...
Vad säger du?
Det här är sjukt. Jag trodde, att veta hur det gick till-
-skulle göra att det inte var så illa. - Gör det ont? Det ser ut att göra det.
Han kommer inte ihåg det efteråt.
Kan den maskinen ta ur människor och sätta dem i andra människor?
Ja. Jag tror det.
Pappa är arg! Pappa är arg!
- Somnade jag? - Nej, inte framför Iris.
Vad gör vi nu?
- Jag hjälper dig att hitta fristaden. - Det finns ingen fristad.
Inte för alla.
- Vi har haft ett säkerhetsbrott. - Jag skickade efter dig, mr Dominic.
Tror du att jag är din trogna knähund?
Efter vinden, efter vad du gjorde med min kropp.
Du var en spion. Du åkte fast. Vad trodde du skulle hända?
Exakt vad som hände - överallt.
Så du har blivit informerad.
Jag såg Tophers ansikte.
Nästan värt biljettpriset. Och jag tog en promenad utanför.
- Det var ingen bra idé. - Jag sprang på en kille i kostym.
Det är tre knappar igen. Vem kunde tro det?
Han bad om hjälp att hitta sin mamma och leka prinsessa med honom.
Sa att han inte kommer att gilla förskolan eftersom där finns pojkar.
Så jag tänker: "Gud, några vridna freaks inpräntade den här stackars killen-
-men, jag kanske har fel."
Kanske idioten såg vad som var på väg och tänkte: "Jag kan vara vem jag vill."
Det är vad det handlade om, eller hur?
Att ge folk vad de vill ha. Nej, nej, nej, vad de behöver.
Alla behöver komma bort, smita från sina liv.
Saker som de inte kunde göra, tjejen de inte kunde få.
Den vackra prinsessan de aldrig fick bli.
Missade jag något?
Bara vodkan, tack och lov.
- Hur känns det att avsluta världen? - Det kanske går att stoppa det.
- Tekniken är redan där ute. - Det finns en spärr mot inpräntningen.
Har Topher ett botemedel?
- Caroline har det. - Vilken är Caroline?
- Den här vägen? - Ja, rakt fram.
En stor tallrik med kyckling.
Men det finns ingen Caroline här.
- Hon finns. - Men hur skall vi hitta henne?
- Något går in där? - Ja.
- Vad? Vad går in där? - Jag kommer inte ihåg...än.
- Var är min pappa? - Död.
Du borde vara i sovkapslarna med andra.
Jag vill inte vara med dem. För mycket prat förvärrar huvudvärken.
- Ta den jävla medicinen. - Nej!
Om det här är att vara jag, tar jag hellre smärtan.
Julia hade en av sina drömmar i natt.
Vi var alla på en båt den här gången, en gigantisk båt.
Även hennes drömmar är snuskiga.
- De kuttrade vid hennes fötter. - Så, vad? Sårar det dig?
Hopp verkar nästan grymt nu.
De här människorna, de gör mig galen.
- Jag borde kanske gå ovan jord. - Säg inte så.
Det är farligt. Tekniken som blivit trådlös och folk som stjäl kroppar.
- Du vill inte sluta som November. - Vilken av dem?
Det säkraste vi kan göra är att kapa linjerna och stänga ner.
Stänga ner.
Har vi någonsin känt till något annat?
Låt bli.
Visst. Det är slut med det nu.
- Blöder du? - Ja.
Mitt födelsemärke som Charlie gjorde, så att jag alltid vet vem jag är.
Om jag tror att jag är någon annan, måste jag möta den lögnen.
Jag vill visa dig något.
Från labbet. Så oavsett vad som händer, så har vi en backup här.
Alla oss, även Caroline. Så, nu kan du alltid bli dig själv igen.
Så länge det finns någon som kan leda oss tillbaka.
Lyssna, det är bara tre av oss kvar nu.
Det är dags att ge dig en pistol.
- Jag är rädd för vapen. - Jag vet. En liten pistol.
Allt du behöver göra är sikta...
...och trycka av. Var bara försiktig, okej?
Gammalmodigt. Så var och en av de här rymmer en hel person?
- Hur vet vi vilken som är Caroline? - Vi tar en efter en.
Vi laddar Whiskey och presenterar oss.
Gud, det måste suga att vakna upp en dag i en annan kropp.
- Du har ingen aning. - Iris.
- Åh, Gud! - Du mördade dem alla.
Jag ville egentligen inte. Ni dödar alla som är inpräntade.
- Griff räddade ditt liv. - En lätt roll att spela - dum unge.
Jag vet inte hur jag blev dumpad i den här lilla slynans kropp-
-men stolen är min chans att komma ut.
- Vill du ha Mag eller mig? - Mag, tack.
Jag behöver Caroline eller Whiskey att visa vägen.
Ledsen, Zon. Det har varit riktigt trevligt.
Lite nedlåtande, men...
- Hur visste du? - Jag såg mr Millers födelsemärke.
Hans namn var inte Miller.
Jag ber ödmjukt och är hoppfull att vi kommer att kunna gå ut.
Även om det inte är i morgon, men någon dag.
Jag ber ödmjukt. Jag är tacksam för mina minnen.
Jag försökte ge honom haloperidol, men han tar inte någonting utan dig.
Visst. Tack, dr Saunders. Det är en av hans dåliga dagar.
- Där är du. - Jag är ledsen. Jag var på mötet.
Kom hit. Jag måste... Jag måste berätta för dig.
Infraljudssändare. Man behöver inte ett relä-
-när man talar direkt till hjärnan.
- Har du ätit idag? - Nej, nej, nej.
Och det var bara ett telefonsamtal.
Ett förinspelat samtal till en stad, är allt som krävs.
På ett ögonblick en hel armé i händerna på någon regering.
Så small det.
Miljontals programmerade att döda någon som inte är programmerade att döda någon.
Sedan har kriget två sidor-
-de som svarade i telefonen och de som inte gjorde det.
Vet du vad, svara inte i telefonen. Lova mig att du inte svarar i telefonen.
Jag lovar.
Jag kan läsa för dig. Vill du det?
Vilket är värst? Att svara i telefonen eller inte svara i telefonen?
Jag kan inte säga vilket.
Det är en intressant fråga. I ett enda ögonblick en hel armé.
Det är allt som krävs.
Det är så genialt.
Varför kom inte jag på det?
Kom jag på det?
Gjorde jag det?
Åh, Gud!
Herregud.
Herregud. Herregud.
Om jag tror att jag kan komma på saker, är det nyfikenhet eller arrogans?
Herregud.
Jag vet vad jag vet. Jag vet vad jag vet.
- Jag vet vad jag vet. - Det är okej. Det är okej.
Det är okej.
Jag vet vad jag vet.
Håll avstånd..
Hem ljuva hem.
Jag är glad att se dig tillbaka, trodde inte det efter att de fixat ditt ansikte.
- Hur gick det till? - En lång historia.
Det blir tufft att få alla till inhägnaden.
Tekniken de behöver färdas inte. Ingen har blivit inpräntad där.
Vi har Alpha att tacka för det.
Jag är förvånad över att se dig och Paul tillsammans.
Vi får se vad som händer, men han täcker mig.
Lyssna, jag vill att Topher sätter mig i stolen.
Och gör en säkerhetskopia på en disk.
Topher går inte upp dit längre.
Jag kan göra det åt dig. Kopierar du dig själv?
I fall det händer mig något. Jag vet exakt vart vi är på väg.
Vi får hålla det hemligt, men kanske någon behöver veta någon dag.
- Hur ska de veta var de ska leta? - Jag jobbar på det.
När vi kommer upp finns det inte tid att gnälla hur annorlunda det är.
Det är annorlunda. Håll er nära varandra och ha vapnen redo.
Någon utanför den här gruppen...
Har du kommit för att rädda de oskyldiga lammen?
De är inte lamm, DeWitt. Jag tror jag har sagt det förut.
Hur blir det med resten av oss?
Ska du rädda oss också? Eller har du kommit för att döda oss?
Ge mig en anledning att inte göra det?
Jag tänker inte vädja till dig.
Du har redan bestämt dig.
Ja, det har jag.
- Caroline? - Ja.
Underbart, puberteten igen.
- Hur många har vi? - Du tittar på dem.
- Vilket år är det? - 2019.
Dr Saunders, att du höll ut.
Mitt namn är Whiskey.
Tack, Whiskey, för att du hjälpte dem att hitta mig.
- Var jag mitt bästa? - Bättre.
Kände du henne förut?
Jag sa åt henne, om hon stannade kvar skulle hon förlora förståndet.
Hon beslutade nog att det var bättre.
- Men du upptäckte ett botemedel? - Ja.
- Var är fristaden? - Är det vad de kallar det?
Långt bort.
Det är vår utlösare. De har trängt in, vi drar.
- Kom med mig, Whiskey. - Jag måste vänta.
- Kom med oss. Slaktarna kommer. - Jag måste vänta här.
- De kommer att döda dig. - Jag måste vänta.
Den här vägen. Hisschaktet.
Mag, går först. Jag håller dem borta.
Jag är precis bakom dig.
Bränn ner mitt hem
mitt minne är härdat i ljusaste krom
goda tider flyr
medan varje misstag verkar ha fångats på band
Jag kommer att gå snabbt
med armarna ut i regnet
känner styrkan byggas upp att lyfta
från marken som ett flygplan
kärlek gör dig fast i smärta
miljarder ögon ser första ljuset
de ser vad som finns kvar
De trodde verkligen att de hjälpte, va? Att ge folk vad de behövde.
- Behövde vi det här? - Nej.
De var barn som lekte med tändstickor och brände ner huset.
Gav upp den här stan
Vad har vi kvar när det reducerats
lys på mig
din spegelbild är allt du ser
Jag kommer att gå snabbt
med armarna ut i regnet
känner styrkan byggas upp att lyfta
från marken som ett flygplan
kärlek gör dig fast i smärta
Jag hoppas vi hittar mig levande.
miljarder ögon ser första ljuset de ser vad som finns kvar
Finns kvar